"flag",,,,"content",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_TITLE",,,,"Obsah",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_00",,,,"Záznamy v deníku",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_10",,,,"Day 1: @Kde to jsem?@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_20",,,,"Noc 1: @<berserker_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_30",,,,"Den 3: @Přídavek@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_40",,,,"Noc 3: @Přídavek@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_50",,,,"Den 3: @Vězení@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_60",,,,"Den 4: @Svět na půli cesty@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_70",,,,"Den 5: @<ranger_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_80",,,,"Den 8: @Přídavek@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_90",,,,"Noc 7: @Vypálení Karsku@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_100",,,,"Den 8: @Laksos@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_110",,,,"Den 9: @<mcguffin_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_120",,,,"Den 10: @Ozimalova smrt@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_130",,,,"Noc 10: @Klášter@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_140",,,,"Den 11: @<healer_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_150",,,,"Den 13: @<mage_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_160",,,,"Den 14: @Nomádi@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_LEFT_170",,,,"Den 15: @Divný sen@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_00",,,,"Den 17: @Klenot pouště@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_10",,,,"Den 18: @<knight_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_20",,,,"Den 19: @<knight_hero> a jeho dopis@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_30",,,,"Noc 19: @Moje odpověď: první verze@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_40",,,,"Den 20: @<knight_hero> odpověděl@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_50",,,,"Den 21: @Dopis od <LQ><knight_hero_up><RQ>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_60",,,,"Noc 21: @Na vědomí: <berserker_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_70",,,,"Noc 22: @<dragon_hero>@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_80",,,,"Den 24: @Přídavek@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_90",,,,"Den 25: @Druhý sen@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_100",,,,"Den 28: @Zelemirova smrt@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_110",,,,"Den 29: @Třetí Sen@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_120",,,,"Den 35: @Eztliho trůn@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_130",,,,"Den 37: @Tletl-Meztli@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_140",,,,"Den 39: @Útěk?@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_150",,,,"Den 40: @Za Zelemirem@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INDEX_RIGHT_160",,,,"@Epilog@",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INTRO_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INTRO_LEFT_00",,,,"Den 1 - Kde to jsem?",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INTRO_LEFT_10",,,,"Asi jsem se zbláznila, ale přesto se pokusím zaznamenat události, které se odvíjejí před mýma očima. Čtenári nechť z toho vyvozují, co je jim libo - já budu pouze popisovat události tak, jak je ve své horečnaté mysli chápu.
Jedno vím jistě - taky jsem chytla ten mor, který sužuje naše hlavní město. Vím také, že jsem byla, stejně jako ostatní nemocní přede mnou, vyhnána z města a vržena do Jámy. Pak následoval tak zvláštní a hrůzný sled událostí, že stále váhám, zda sním či bdím.
Když mi horečka zatemnila mysl, ocitla jsem se na jakémsi temném místě. Přede mnou stála další oběť.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_INTRO_RIGHT_00",,,,"Objevil se veliký trůn a na nem seděl muž, že podobného jsem v živote neviděla. Byl úplně celý ze zlata. Nejdřív jsem si myslela, že to musí být socha, ale najednou pronesl jakýsi rozkaz.
I jeho hlas působil zlatě a měl hromovou ozvěnu. Promluvil jazykem, s jakým jsem se nikdy v celé velké knihovně v Ashi nesetkala, ale moje tělo přesto vyskočilo. Žíly mi naběhly, jako by i moje krev chtěla vyrazit z mého těla a přidat se k němu.
Doteď se mi divoce rozbuší srdce, kdykoliv si na to vzpomenu.
-<mcguffin_hero> Livbar",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_LEFT_0_00",,,,"Noc 1 - <berserker_hero>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_LEFT_0_10",,,,"Když mám psát o berserkovi jménem <berserker_hero>, zjištuji, že prostě nejde vyjadřovat se jako slušný měšťan - automaticky přecházím na mluvu odpovídající tématu. <berserker_hero> je prostě trouba. A ještě je úplně dutej.
Co mu chybí na rozumu, to mu příroda nadělila na smradu. Kdyby se dvě hromady hořícího trusu spářily a zplodily smrdutého potomka, i ten by si zacpával nos, aby se uchránil puchu z jeho podpaždí. I ty smrduté chodící mrtvoly, co nás pronásledují, jsou oproti němu jako parfém.
Jenže ten trouba <berserker_hero> je taky roztomile šílený. Jeho charisma je neodolatelné, způsobem, který bych nazvala “šáhlý jako spodky na hlavě”.
Včera se patnáct minut hádal se šutrem, o který si ukopl palec. A prohrál.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_RIGHT_0_00",,,,"Je to radost, cestovat v takové společnosti.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_RIGHT_0_10",,,,"Den 3 - Přídavek",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_RIGHT_0_20",,,,"Abych byla fér, musím taky přiznat, že je to nejodvážnější člověk, jakého znám. Jeho tělo je jedna velká pavučina jizev z boje - i když pravda, trochu tomu přispívá fakt, že odmítá nosit na těle jakékoliv brnění. Můžu to shrnout asi takhle - je to naprosto nesnesitelný trouba a překvapivě schopný bojovník - a já jsem neskonale šťastná, že mi dělá doprovod.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_RIGHT_0_30",,,,"TAKY TĚ MILUJU! XOXOXO
							
JÁ NESPÍM, JEN SE PROTAHUJU VLEŽE, POSILUJE MI TO SVALSTVO NA ZADKU",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_RIGHT_0_40",,,,"Hmm, zjevně taky umí číst a psát! Kde se sakra takový krvelačný vandrák a budižkničemu dokázal vzdělat?

P.S. A jestli mi ještě někdy ukradneš deníček, udělám ti ve spánku lobotomii.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_LEFT_1_00",,,,"Noc 3 - druhý přídavek",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_LEFT_1_10",,,,"Zjištění: <berserker_hero> spí nahý. Všechny pokusy o pomstu se od teď budou odehrávat za dne. A ne, ty jizvy nekončí tam, kde začínají kalhoty.

<N>Nesnáším tě.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_SLAK_LEFT_1_20",,,,"CO? TY MYSLÍŠ, ŽE CHÁN S CHARISSOU SE NIKDY NEHÁDALI?",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_PRISON_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_PRISON_LEFT_0_00",,,,"Den 3 - Vězení",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_PRISON_LEFT_0_10",,,,"Před třemi dny jsem si myslela, že Jáma je vězení. Teď už vím, že i v Pekle je nějaké horší místo.
Muž, který nás uvěznil, se jmenuje Ozimal Kaz. Je to krutý malý odporný hajzlík. Jak se vůbec může normální člověk takhle neodpustitelně zkazit, to je nad moje chápání.
Čekala bych to od nějakého Quaida, který strávil posledních dvacet let pilováním své krutosti ve východních provinciích. I ti nejhorší nomádští náčelníci dokážou svoje záchvaty vzteku ovládat lépe, než tahle degenerovaná zrůda.
A to je podle přízvuku z hlavního města. Tohle monstrum vyrostlo ve stínu samotného Chrámu!",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_PRISON_RIGHT_0_00",,,,"Sedím tady s dalšími vězni. Sebrali je bez rozmyslu: banditi, lapkové, muži, ženy, děti... Ashané, nomádi, Quaidové, všichni čekají na smrt z rukou toho parchanta.
Dnem i nocí posloucháme nekonečné skučení jeho Navrátilců, ohlušující kakofonii narušenou jen smrtelnými výkřiky jejich poslední oběti. A já tu jen bezmocně sedím! Kdybych tak mohla být venku v aréně s těmi chudáky, aspoň bychom mohli bojovat o život.
Jak je Ozimal krutý, přesto se zjevně bojí mě zkusit podruhé popravit. Možná má strach, že by přišel o mnoho ze svých Navrátilců - nedají se zrovna snadno pochytat a vydržovat, a on je nutně potřebuje, aby mohl ve svém prťavém království držet svoje poddané na uzdě.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_PRISON_LEFT_1_00",,,,"Slova toho tajemného muže mi pořád zní v mysli. Ozimal chce předvést moje schopnosti nějakému “muži v červeném”. Kdo to je, tenhle muž v červeném? A kdo je ten tajemný cizinec, co se mi snaží pomoct? Proč jsem pro někoho tak důležitá?
V téhle záplavě otázek jsem si jistá jen jednou věcí: dosud jsem použila násilí jen proti těm, co už byli mrtví - ale jestli se mi někdy dostane Ozimal do rukou, už to nebude pravda.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_HALFWAY_WORLD_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_HALFWAY_WORLD_LEFT_0_00",,,,"Den 4 - Svět na půli cesty",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_HALFWAY_WORLD_LEFT_0_10",,,,"“Svět na půli cesty” je asi nejlepší způsob, jak prostými slovy popsat to místo, kde se ocitám - a kam jsem schopna vtáhnout ostatní.
Jednou, když jsem byla hodně malá, skoro jsem se utopila při plavání v mělčinách Kevelu. To je asi jediná zkušenost, ke které to můžu přirovnat. Stejná panika, stejná dusivá agónie, kdy se mi srdce snaží vyskočit z těla. Ale tentokrát tu nebude ruka mého otce, co mne vytáhne do bezpečí, nebude tu břeh, kterého se můžu chytit - jen ten okamžik smrti natažený k věčnosti.
Způsob, jak se tam dostávám, mi není jasný. Vím jen, že tam jdu, když tam potřebuju jít. A když tam jsem, můžu se natáhnout pro své blízké - ne jako bych je viděla, ale stejně, jako ovládám svoje končetiny, aniž bych se na ně koukala.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_HALFWAY_WORLD_RIGHT_0_00",,,,"Prostě jen vím, že tu jsou, a přivolám je silou, kterou mám. Té síly není moc, připadám si jako kojenec, který sotva hýbe rukama, ale je jí dost na to, aby mi zachránila život. A ačkoliv tu cestu do světa na půli cesty opravdu nesnáším, je to mnohem lepší než osud, který by mne čekal bez ní.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KETTA_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KETTA_LEFT_0_00",,,,"Den 5 - <ranger_hero>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KETTA_LEFT_0_10",,,," <ranger_hero>? No, asi nejvíc na ní mám ráda, že zapáchá po kozách.
Chci říct, je to těžká volba, když další možnosti jsou nespoutaná nedospělost, neustálé ponižující narážky, přitroublý sarkasmus, kleptománie a odporné zvyky při stolování. Ale když s někým sdílíte stan, pronikavá kozina prostě všechno přetluče.
Někdy v noci vítr z pánské části tábora přivane ten nezapomenutelný zápach - <berserker_hero>. Když se smíchá s tou kozinou, nedá se to slovy popsat. Za takových nocí spím nejlépe, protože moje tělo raději zvolí bezvědomí, než by se snažilo vyrovnat se s náporem aromatických stimulů.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KETTA_RIGHT_0_00",,,,"Den 8 - Přídavek",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KETTA_RIGHT_0_10",,,,"Minulou noc mě <ranger_hero> vzbudila řevem v nomádštině. Zhruba by se to dalo přeložit jako “Ty ženská nevalných morálních kvalit, on je můj!". Vytrhla mi chomáč vlasů, strčila si je pod polštář a okamžitě zase hluboce usnula.
<ranger_hero> byla ráno nezvykle pokorná, omlouvala se tak intenzivně, že mi i ukázala, jak si do vlasů vplést žíně a zamaskovat to holé místo. Tvrdí, že nemá tušení, co v jejích snech způsobilo ten výlev emocí. Moc tomu nevěřím.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_AZRA_BY_SLAK_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_AZRA_BY_SLAK_LEFT_0_00",,,,"Den 10 - <mcguffin_hero> je trouba!",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_AZRA_BY_SLAK_LEFT_0_10",,,,"TAK TY SI MYSLÍŠ, ŽE KDYŽ BUDEŠ PSÁT JAKO STARÁ KNIHA, NEPOZNÁM, ŽE PÍŠEŠ O MNĚ?
NO, PRINCEZNIČKO, TO SES ŠEREDNĚ SPLETLA! TAK TEĎ JEDEN ZÁZNAM DO DENÍKU O TOBĚ!
TAKŽE, <mcguffin_hero_up>, CO ŘÍCT? JEJÍ KSICHT JE TAK HUBENÝ, ŽE VYPADÁ JAKO RYBA? A MÁ KE SVÉMU TĚLU STRAŠLIVĚ DLOOOOOUHÝ KRK? A JEJÍ UŠI VYPADAJÍ JAKO USCHLÉ MERUŇKY? A MÁ NEMOŽNÝ ÚČES, JAKO KOŠTĚ. A JEJÍ OSOBNÍ HYGIENA NENÍ ZDALEKA TAK DOKONALÁ, JAK SI MYSLÍ.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_AZRA_BY_SLAK_RIGHT_0_00",,,,"JAK SE TI TO ČTE, LAMO? TEĎ ASPOŇ VÍM, KDO JSOU MOJI OPRAVDOVÍ PŘÁTELÉ.

S POZDRAVEM,
<ranger_hero_up> CO ŽERE LEJNA. <berserker_hero_up>? PROČ TI TRVÁ TAK DLOUHO NAPSAT MOJE JMÉNO?",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KARSK_BURNED_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KARSK_BURNED_LEFT_0_00",,,,"Noc 7 - Vypálení Karsku",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_KARSK_BURNED_LEFT_0_10",,,,"Smrt pro mne není nic nového. Za posledních devět měsíců morové epidemie v hlavním městě jsem přišla o veškerou dětskou naivitu a iluze, které jsem snad díky svému postavení mohla mít. Ale ještě nikdy jsem neviděla takhle surovou destrukci. I ty hořící hromady mrtvol před Chrámem jsou proti tomuhle nic.
Prostě nemám slov.
Začínám trochu rozumět tomu, co jsou naši nepřátelé zač.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LAKSOS_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LAKSOS_LEFT_0_00",,,,"Den 8 - Laksos",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LAKSOS_LEFT_0_10",,,,"V Laksosu jsme byli svědky prapodivného nomádského rituálu. Náčelníkovi Karadů, malého místního kmene, se narodilo dítě. Položili je před dvě velké dřevené sochy.
Náčelník vzal kousek dřeva, nejdřív ho položil na každou sochu, pak dítěti na hlavu. Vyndal malý nožík a opatrně začal dřevo vyřezávat. Třísky tomu mrňousovi padaly do tváře. Když byl hotov, přivázal to dřevo na šňůrku ze zvířecích šlach a pověsil děcku kolem krku.
Celý dav pak zakřičel a dal se do tance a zaříkávání, pro nomády typického. Neviděla jsem vůbec, co vlastně náčelník z toho dřeva vyřezal.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LAKSOS_RIGHT_0_00",,,,"<ranger_hero> mi pak místo odpovědi, co ten rituál znamenal, ukázala malou dřevenou lišku, kterou měla na krku pod oblečením. Řekla, že duch té sošky je sluhou kmenových bohů a při narození je dítěti věnován jako strážce a doprovod, který je dovede životem až do smrti a pomůže mu na cestě do Ráje. Stejně tak, jako byli kmenoví bohové věnováni kmeni Stvořitelem, tihle duchové jsou věnováni jednotlivým členům kmene při narození.
Když jsem se zeptala, jestli ztratit tu malou modlu z krku je pro jednotlivce tak hrozné, jako pro kmen přijít o svoje modly, <ranger_hero> se usmála a vytáhla z kapsy sedm dalších malých sošek s vysvětlením, že tihle její nepřátelé tráví po smrti dlouhé roky hledáním cesty do Ráje bez pomoci. Na můj dotaz, zda jí nevadí, že něco takového způsobila jiným nomádum, mi věnovala skelný pohled a zeptala se mě, jestli mi nevadí, že mám na svoji hlavu hrozně velké uši. A pak odešla, zpívajíc si o pojídání kozích ocasů. Jednou ji vezmu šutrem přes hlavu.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_OZIMAL_DEAD_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_OZIMAL_DEAD_LEFT_0_00",,,,"Den 10 - Ozimalova smrt",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_OZIMAL_DEAD_LEFT_0_10",,,,"Myslela jsem si, že Ozimalova smrt pro mne bude aspoň malou satisfakcí. Nebyla.
Byl jen jedním z mnoha tupě pochodujících těl, ohnutých k vůli našeho nepřítele, jen pěšcem na šachovnici. Svět přišel o zlého a prohnaného člověka. Všimne si toho tady v Jámě vubec někdo?",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MONASTERY_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MONASTERY_LEFT_0_00",,,,"Noc 10 - Klášter",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MONASTERY_LEFT_0_10",,,,"Asi to byla hloupost očekávat tady v Jámě něco, co by mi aspoň trochu připomnělo domov. Ale stejně mě klášter Selini šokoval. Je to obrovská, impozantní stavba, spíš pevnost než chrám. Chápu, že je to nutné, ale těžko to jde dohromady s mojí vzpomínkou na Fontánu Chrámu, u které jsem vyrůstala, kde i stráže nosí jen palcáty a jiné tupé zbraně, aby v místu zrození harmonie ani v případě jejich použití nerozsévali chaos a destrukci.
Jak uklidňující je ten pocit, ponořit ruce do Fontány s vědomím, že na tomhle místě stáli přede mnou všichni věřící, i kdysi dávno samotný Selinadt. Zde jsem jen prostý služebník, ale od králů i proroků mě odděluje jen čas.
“Jako se voda zvedá nad údolím coby mlha, padá na pohoří coby sníh, a v řekách pak spěchá dolů do moře, tak i každý člověk, zrozen ze stejné esence, musí sloužit",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MONASTERY_RIGHT_0_00",,,,"v různých rolích dle svého postavení, aby dosáhl harmonie s Nebeským Strojem.”
To jsem zvědavá, jakou roli mám hrát v tomhle hrozném místě, kde harmonie a moudrost jsou vzdálené fantazie.
Ale tahle pevnost-chrám přece nabízí jakousi útěchu. Neslouží snad mniši svému účelu? Ty mohutné zdi a zbraně jsou jen nutným přizpůsobením, aby bylo možno sloužit Selinadtovu duchu v tomhle bezvládí.
A sám velký Selinadt přece řekl: “Pravda zůstane pravdou, ať je napsána v jakémkoliv jazyce.” A tato opevnění nejsou nic jiného, než jazyk Jámy; pravda uvnitř zůstává.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_BAKAL_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_BAKAL_LEFT_0_00",,,,"Den 11 - <healer_hero>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_BAKAL_LEFT_0_10",,,,"Otec <healer_hero> je oázou rozumu v záplavě chaosu. Spěch našeho útěku nedává mnoho prostoru pro konverzaci, ale i těch pár slov, která jsme stihli prohodit, mi hodně zvedlo náladu.
Kéž bych mu mohla stejně posloužit. Žere ho nejaký vnitřní boj. Občas to na jeho jinak poklidné mnišské tváři vidím. Je zjevné, že kdysi byl vojákem. Jizvy, postoj i chování to prozrazují.
V klášteře jsem se dozvěděla, že vlastně není kněz, ačkoliv mu všichni říkají Otče. Vlastně nemá žádnou oficiální pozici - ale lidé se na něj často obracejí s prosbou o radu, jako by byl představeným kláštera. Dokonce i skutečný představený se k němu chová skoro jako učedník.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_BAKAL_RIGHT_0_00",,,,"<healer_hero> z našeho putování zjevně čerpá inspiraci a náboj, jako by mu šlo o život. Už chápu, proč se ho <ranger_hero> bojí. Občas v jeho očích vidím odhodlání snad porovnatelné jen s tím, které mají naši pronásledovatelé. Jen se modlím, aby se mu jednoho dne podařilo najít pro svoji duši takový klid, který dokáže dávat ostatním.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_WRENNA_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_WRENNA_LEFT_0_00",,,,"Den 13 - <mage_hero_fu>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_WRENNA_LEFT_0_10",,,,"Polimonův popis quaidské královské rodiny rozhodně nepřehání. <mage_hero> je vskutku “bledší než měsíc a dvakrát tak vzdálená”.
A já bych dodala “a pekelně náladová”. Ještě jsem nikdy nepotkala někoho, kdo by tak rychle procházel tolika fázemi šílenství. I <berserker_hero> je ve svém bláznovství aspoň konzistentní. <mage_hero> je bouřící oceán. V jednu chvíli pusobí ďábelsky chytře a vzápětí beznadějně naivně.
Často to vypadá, že to, co dělá, je dobře nacvičený trik - a když už jsem si tím skoro jistá, chytne ji nějaké nebezpečné šílenství a chová se naprosto iracionálně. Občas si říkám, že za tím vším šílenstvím je dívka jako já, vystrašená, osamocená a přitom vládnoucí až děsivou mocí. Nevím, jestli tohle také vidí.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NOMADS_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NOMADS_LEFT_0_00",,,,"Den 14 - Nomádi",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NOMADS_LEFT_0_10",,,,"Bylo hrozně zajímavé potkat tolik nomádských kmenů zblízka, lidi obývající stepi a hory mezi městy Ashe a Quaidským císařstvím. Kantimal Polimon během své velké výpravy zdokumentoval více než sto kmenů, i když některé z nich pravděpodobně smetly hrůzy války. Tady v Jámě jsem se potkala se členy dvaceti sedmi* různých kmenů. Kolik jich přežilo tam venku, to nikdo neví.
Tyhle kmeny žijí kočovným životem, migrují se svými stády ovcí a koní přes stepi. Pro život v Jámě, kde ochrana znamená především trvalé opevnění, moc schopností nemají.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NOMADS_LEFT_0_20",,,,"*Méně než půlka dnes funguje jako samostatné kmeny.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NOMADS_RIGHT_0_00",,,,"Fungující kmeny zakládají vesnice, jako byl Karsk, přežívají díky stádům koz a primitivnímu zemědělství.
Volní nomádi (ti, jejichž kmeny byly zničeny nebo se rozprchly) nacházejí úkryt v kosmopolitních vesnicích jako je Laksos, nebo se stávají lovci, převážejí zprávy a ochraňují obchodní cesty mezi vesnicemi v Jámě.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM1_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM1_LEFT_0_00",,,,"Den 15 - Divný sen",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM1_LEFT_0_10",,,,"Už dlouho jsem neměla žádný sen. Hrozné zážitky ze světa na půli cesty naplňují moji mysl natolik, že ve spánku pro jejich ozvěny nezbývá místo na snění. Přesto, včerejší noci, poprvé od mých horečnatých vizí z počátku mé nemoci, se mi zdál sen.
Byl tak intenzivní, že z mé mysli dokázal vyhnat všechny ty nedávno prožité hrůzy. A vlastně i všechny další zážitky z mých 23 let života.
Stála jsem na balkóně, vysoko. Nebyla jsem to já. Moje ruce byly temné a silné, pokryté divnými symboly, na zápěstí zlaté náramky. Moje šaty hýřily takovými drahokamy, že bohatství celého národa by stačilo jen na lem.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM1_RIGHT_0_00",,,,"Měsíc visel na obloze nízko, veliký a žhavě červený, vypadal, že bych na něj dosáhla konečky prstů.
Nějaký hlas mne oslovil a já se za ním otočila. Vedle mne stál na balkóně muž. Byl vysoký, vyšší než jsem kdy viděla. Jeho vlasy a vousy byly černé jako noc, dlouhé a zdobené zlatými prstýnky. V jeho přítomnosti jako by okolní svět zbledl a scvrkl se.
Podíval se na mne onyxovýma očima a já pochopila, že jsme jedno. Přitáhla jsem ohnivý měsíc a rozdělila ho mezi nás.
Vzbudila jsem se, třásla se jako osika, ruku přitisklou k hrudi, jako bych ještě držela ten půlměsíc. Zmocnila se mne taková touha, až jsem se rozplakala. V tu chvíli bych dala všechno na světě za možnost se do toho snu vrátit.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DESERT_FORTRESS_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DESERT_FORTRESS_LEFT_0_00",,,,"Den 17 - Klenot Pouště",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DESERT_FORTRESS_LEFT_0_10",,,,"Vždycky jsem si říkala, jak asi vypadají domovy našich nepřátel na východě. Válka byla v hlavním městě vnímána jako jakési neuchopitené zlo, jen formou denních zpráv o ztrátách a nářků spousty zmrzačených vojáků žebrajících v ulicích.
Po životě stráveném v beztvarém strachu byl pohled na opravdové quaidské město opravdu zvláštní zážitek. Zasáhla mne jeho krása a chytrost staveb, ale více než to, šokovalo mne, jak povědomě pusobí.
Všechny ty stopy běžného městského života: ošlapané dlažební kostky, sochy poznamenané vandalismem mnoha mladých generací, stánky na tržišti.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DESERT_FORTRESS_RIGHT_0_00",,,,"Není vůbec těžké se představit mého otce, jak sedí na rohu ulice a střídavě se směje a nadává pri vyměňování historek s ostatními staříky.
A přesto, lid z tohohle města má na svědomí zničení Terny a pozabíjení obyvatel, všech mužů, žen i dětí.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MARKOS_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MARKOS_LEFT_0_00",,,,"Den 18 - <knight_hero>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_MARKOS_LEFT_0_10",,,,"Už jsem si tak zvykla na společnost cvoků, že na normálnost jsem přestala věřit.
<knight_hero> je vychovaný, inteligentní, dobromyslný, občas i zábavný - sakryš, dokonce i dbá na osobní hygienu - tak jen čekám, kdy a co se provalí.
Neco špatného na něm přece musí být! Nějaká úchylka, slabost, něco šáhlého. Jestli jsem se doteď něco naučila, tak je to fakt, že v Jámě prostě nic není normální.
Určitě je to ten knírek, že jo? Za tím knírkem schovává všechno cáklé.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_1_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_1_LEFT_0_00",,,,"Den 19",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_1_LEFT_0_10",,,,"Pro madam <mcguffin_hero> Livbar, píše <knight_hero_fu> Kashantir, Rytíř Pána Hostitele z Ashe.
Madam, se vším respektem k Vaší pozici coby velitele této výpravy, chtěl bych zmínit jisté výhrady ohledně Vaší volby účastníků. Abych byl konkrétní, nedokážu zaručit Vaši bezpečnost, či bezpečnost dalších účastníků výpravy, pokud s námi i nadále bude cestovat <mage_hero_fu> Lan Laxmi.
Mužete mě ujišťovat, že “není tak hrozná” a že válka s Quaidy už skončila, ale já ujištuji Vás, že pro ni zcela rozhodně neskončila. Je fanaticky oddaná čemusi, co už neexistuje. Bohužel tu není žádná struktura velení, která by její šílenství zarazila. Pokud <mage_hero_fu> uvěří, že pro slávu Quaidů je nutno nás všechny ve spánku podřezat, nikdo z nás se rána nedožije.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_1_RIGHT_0_00",,,,"Doporučuji Vám, abyste svoje vazby s ní ukončila co nejdříve a co nejopatrněji.
Váš skromný služebník,
<knight_hero_fu> Kashantir",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_2_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_2_LEFT_0_00",,,,"Noc 19 -  moje odpověď: první verze",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_2_LEFT_0_10",,,,"Drahý <knight_hero_fu>,
V odpovědi na Váš dopis bych ráda zmínila tři věci.
Zaprvé, proč mi píšete dopis, když by stačilo ujít pár metrů a promluvit se mnou? Je snad něco v nepořádku s mojí osobní hygienou? Dělají si z toho ostatní legraci za mými zády?
Zadruhé, už mi konečně přestaňte říkat madam.
A zatřetí, <mage_hero> není Vaše starost. Nechte ji na pokoji, nebo... nevím, třeba Vám zapálím kotlety nebo něco...",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_2_RIGHT_0_00",,,,"P.S. - To s těmi kotletami byla jen legrace, nikdy bych je nezapálila, protože byste bez nich vypadal divně a já bych si pro Vás musela vymyslet jinou tajnou přezdívku - a pan Maxikotleta má prostě šmrnc. Každopádně chci jen říct, že <mage_hero_fu> to neměla zrovna jednoduché.
Takže, co kdybyste začal rýpat do někoho, kdo si to zaslouží, jako třeba <berserker_hero_up>, který si myslí, že si nevšimnu, že mi čte přes rameno, i když hlučně dýchá ústy a smrdí jak dvě hromady...",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_2_RIGHT_0_10",,,,"<N><knight_hero_up>! MILUJU TĚ. CHCI SE OŽENIT S TVÝM KNÍREM, I KDYŽ NEVYPADÁŠ ZDALEKA TAK ÚŽASNĚ JAKO <berserker_hero_up>. A JEŠTĚ NOSÍŠ SUKNI HEHEHE VEZMEME SE!!!!",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_3_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_3_LEFT_0_00",,,,"Den 20",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_3_LEFT_0_10",,,,"Madam <mcguffin_hero_fu>,
Předpokládám, že Váš předchozí dopis jsem neměl obdržet. Soudím tak podle toho, že mi jej předal <berserker_hero_fu>, který byl následně vyhnán z tábora a krutě seřezán naběračkou ve Vaší ruce.
Chci tím říct, že dopis vracím, aniž bych jej četl. A prosím, tu naběračku umyjte, než ji příšte použijete. Děkuji.
P.S. - pan Maxikotleta? Opravdu? To jste se nezmohla na nic lepšího?
-<knight_hero_fu> Kashantir",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_SLAK_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_SLAK_LEFT_0_00",,,,"Den 21",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_MARKOS_SLAK_LEFT_0_10",,,,"HEJ <mcguffin_hero_up>! JSEM <knight_hero_up> A CHCI MÍT S TEBOU DĚTI PROTOŽE JSEM BAČKORA A PROTO TAKY NOSÍM SUKNI A TAKY <berserker_hero_up> JE BOREC
S POZDRAVEM
JASNĚ <knight_hero_up>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_AZRA_SLAK_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_AZRA_SLAK_LEFT_0_00",,,,"Noc 21",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_AZRA_SLAK_LEFT_0_10",,,,"Pro: <berserker_hero_fu>,
Jestli tohle čteš, znamená to, že už jsi mi zase vlezl do stanu a znesvětil můj deníček a/nebo se trapně snažil v něm předstírat, že jsi někdo jiný. No, to už se nebude opakovat. Vidíš tu plachtu za sebou? Hádej, co je za ní!
Poradím ti: Drží to naběračku a nemá tě to zrovna v lásce.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_LETTER_AZRA_SLAK_LEFT_0_20",,,,"HAHA, SKORO JSEM TI TO UVĚŘIL A JMENUJU SE <knight_hero_up> A RÁD NOSÍM HEZKÉ ŠATY A TA",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NIRU_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NIRU_LEFT_0_00",,,,"Noc 22 - <dragon_hero>",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NIRU_LEFT_0_10",,,,"O dracích už jsem mockrát slyšela. Moje sestřenka jimi byla celé dětství posedlá a doslova hltala každou knížku o nich, kterou jsem v knihovně našla - od Polimonových vědeckých hypotéz po nomádské bajky. Pak mi ty příběhy vyprávěla tyickým dětským způsobem, pozpátku či napřeskáčku a jedním dechem. I přesto mi v paměti hodně z těch příběhů utkvělo. A teď, když mi společnost dělá opravdový drak z masa a krve, všechno se mi to vrací.
Během svého putování jsem se naučila, že většina mých teoretických poznatků se ukazuje velmi nepřesnými v konfrontaci s živoucí realitou. Ale v tomhle případě moje vzdělání kupodivu sedí: <dragon_hero> je tlustá, hamižná, sobecká přerostlá ještěrka, propadlá shromažďování bohatství a iluzím o svém božství.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NIRU_RIGHT_0_00",,,,"Takhle mocné stvoření je velmi nebezpečné. Vůbec by neměla výčitky někoho z mojí skupinky sežrat - zabíjí všechno, co ji byť jen lehce rozčílí - a cokoliv “smrtelné” obecně vnímá jako hluboko pod svou úrovní.
Nadřazenost je často nejvyšším stupněm ignorantství. <dragon_hero> má ve svém majetku cenný “nápojový pohár pro draky”. Kdyby nebylo čtení nápisu v ashštině pod její úroveň, věděla by, že ve skutečnosti nejde o nic menšího než “Nočník Lorda Redamala”. Kdykoliv mě její nadřazenost vytočí, vzpomenu si, jak tenhle “pohár” nadšeně používá.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NIRU_LEFT_1_00",,,,"Noc 24 - Přídavek",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_NIRU_LEFT_1_10",,,,"Přes svůj zjevný nezájem o cokoliv kromě jí samé, <dragon_hero> je překvapivě starostlivá matka.
Když ji vidím, jak se stará o blaho svých potomkú, nemohu si nevzpomenout na svoji vlastní matku. Je to divná asociace, s gigantickým monstrem, které mi skoro denně vyhrožuje, že mě sežere nebo sežehne na uhel.
Vím, že přílišné sympatie by mě mohly stát život, ale nedokážu si ani představit, jak moc trpí nad ztrátou svých mladých, které unesli Navrátilci. Zdá se, že tahle obrovská tragédie se dotýká i těch nejmocnějších a nejodtažitějších z nás.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM2_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM2_LEFT_0_00",,,,"Den 25 - Druhý sen",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM2_LEFT_0_10",,,,"Ten sen se mi tuto noc vrátil. Mělo to jinou formu, ale hned jsem věděla, že je to stejný sen - nebo alespoň já jsem byla stejná.
Stála jsem ve velikém sále. Jeho zdi se tyčily do takové výše, že strop tvořily mraky. Zdi byly zlaté a lesklé, zdobené velkými drahokamy, kam až moje oko dohlédlo. V mých rukách byl pohár z jakéhosi vzácného materiálu, temného jako víno a chladivého na dotek. Navzdory všemu bohatství a pokladům, jež mne obklopovaly, cenila jsem si toho poháru nadevše a opatrně jej nosila, aby ani kapka neukápla. Najednou se zatmělo a do haly vtrhla lůza. Udeřili mne a pohár mi vyrvali z rukou. Zařvala jsem, vytáhla z šatů ostrou dýku a bodala jsem a sekala kolem sebe, až celá podlaha byla pokryta krví.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM2_RIGHT_0_00",,,,"I přes obrovské ztráty mne ten dav vytlačil do potemnělého předsálí. Bojovala jsem do posledního dechu, ale jejich rány mne nakonec zlomily, padla jsem na zem a ta lůza se přese mne přehnala a jala se trhat drahokamy ze zdí.
Dlouho jsem ležela a myslela si, že jsem mrtvá. Když jsem konečně našla sílu se postavit na nohy, bylo tam pusto. Zdi byly stržené a rozbité, vše bylo pokryto špínou a sazemi. Pohár samozřejmě nikde. Chodila jsem sem a tam snad celou věčnost a volala, ale byla jsem sama, pohár mi sebrali.
Sedla jsem si na zem a plakala.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ZELEMIR_DEAD_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ZELEMIR_DEAD_LEFT_0_00",,,,"Den 28 - Zelemirova smrt",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ZELEMIR_DEAD_LEFT_0_10",,,,"Královražda je zvláštní pocit. Vím, že jsem udělala rozumnou věc, ale přesto - prolila jsem ashskou královskou krev. Ale on se tak zvrhl, že ohrožoval samotný řád bytí. Ale ten pocit mne pořád pronásleduje. Byl to první opravdu živý člověk z masa a kostí, kterého jsem zabila.
<mage_hero> se zmítá mezi vztekem a nadšením, proklíná jeho jméno, jako by ho mohla zabít znovu. A je to vcelku pochopitelná touha vzhledem k tomu, co nás za poslední týdny potkalo.
Co mě nejvíc děsí - všichni ti Navrátilci, co nás pořad pronásledují. Jejich vůdce a stvořitel je mrtev - jak je může jeho vůle dál pohánět vpřed?
Ptám se a přitom odpověď znám, ale nechci si ji připustit. Není to jeho vůle. Je to trochu jiné. Vede je teď jiná ruka.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ZELEMIR_DEAD_RIGHT_0_00",,,,"Pocítila jsem to divnou sílu, o které Zelemir mluvil, to zlo vězněné krví obětí. Eztli-Tenoch.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM3_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM3_LEFT_0_00",,,,"Den 29 - Třetí sen",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM3_LEFT_0_10",,,,"Znovu jsem měla sen.
Stála jsem na opuštěném místě. Přede mnou se desítky metrů k nebi tyčil obrovský krystal. Plakala jsem, slzy mi stékaly po těle, přes moje šperky a talismany, až na zem. Stékaly v malých potůčcích po zaprášené zemi k tomu krystalu a já si najednou uvědomila, že už to nejsou slzy, ale krev.
Kolem mne byla spousta mrtvol - muži, ženy, děti. Moje ruce byly špinavé jejich krví. Otočila jsem se, a za mnou stála armáda, stejně jako já zbrocená krví. Čekali, až promluvím.
Zvedla jsem svoje rudé ruce k nebi a hromovým hlasem zařvala.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_DREAM3_RIGHT_0_00",,,,"Celá armáda ten můj řev zopakovala. Bylo to slovo, které jsem nikdy neslyšela, ale hned jsem věděla, co znamená - krev. Bylo tak hlasité, až se chvěla země.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_THRONE_ROOM_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_THRONE_ROOM_LEFT_0_00",,,,"Den 35 - Eztliho trůn",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_THRONE_ROOM_LEFT_0_10",,,,"Jak tohle píšu, <berserker_hero> si sedl na trůn jak na hospodskou židli. Na Eztli-Tenochův trůn.
Nemám z toho vůbec dobrý pocit - ale proč? Proč by mělo zlo vzbuzovat respekt? Tenhle zlatý muž není nic víc než násilník, který má blízko k tomu, aby se stal bohem. Na tomhle druhu zla je něco patetického - koukají z toho komplexy a pomýlení těch, kteří chtějí být slavní. Podívejte se na mne, křičí, já jsem ztělesněná moc! Eztli-Tenoch, bůh, bezmocný ve své krystalové kleci.
Ale něco ve mně tomu rozumí. Něco, co procházelo těmito sály, co znalo božství. Co sedělo po jeho boku a soudilo lůzu. Ucítila jsem to volání božství.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_THRONE_ROOM_RIGHT_0_00",,,,"Možná je to ta pachuť, kterou cítím ve svých snech, která tvaruje moje opovržení. Viděla jsem, co on opravdu je, a co si myslí, že je.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ANTIAZRA_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ANTIAZRA_LEFT_0_00",,,,"Den 37 - Tletl-Meztli",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ANTIAZRA_LEFT_0_10",,,,"Tomu, co se stalo v pokladnici, moc nerozumím, tedy po faktické stránce.
Viděla jsem se umřít, tedy někoho, kdo byl já.
Tletl-Meztli, ohnivý měsíc.
Je to velmi zvláštní pocit, podívat se na někoho a říct “Tohle jsem byla já.”  Ale já jsem byla. Ta moc, ta ztráta, ta pomsta. Prožila jsem, aspoň částečně, všechno, co ji utvořilo. A teď jsem byla svědkem té oběti, která její bytí ukončila.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ESCAPE_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ESCAPE_LEFT_0_00",,,,"Den 39 - Útěk?",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_ESCAPE_LEFT_0_10",,,,"Zelemir se vrátil. A přinesl s sebou zrádnou nabídku: naši svobodu a záchranu světa - jen za cenu pár tisíc životů, jen další kapka v rozbouřeném oceánu prolité krve.
<dragon_hero> je z toho úplně mimo. <mage_hero> má pěnu u huby.
Tady je naše záchrana!
Ale obě volby jsou nebezpečné: postavit se Zelemirovi, riskuji život svůj a všech ostatních, které by vypuštěný Eztli-Tenoch zahubil. Riskuji osud celého světa! Ale utéct a nechat ho konat, riskuji svoji duši.
Kéž bych byla zemřela v Ashi. Dala bych cokoliv za to, abych si z tohoto nemusela vybrat.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_FOLLOWING_ZELEMIR_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_FOLLOWING_ZELEMIR_LEFT_0_00",,,,"Den 40 - Za Zelemirem",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_FOLLOWING_ZELEMIR_LEFT_0_10",,,,"Zelemirovo řešení už nepovažuju za bláznivé. Je to vlastně dobře zdůvodněné a promyšlené - práce mistra strategie, která vyřeší hrozivé prokletí.
A je to nechutné, odporné..
Kdo bojuje proti chaosu zabíjením nevinných, zrazuje sám sebe.
Už jednou jsem se mu postavila. A udělám to znovu tolikrát, kolikrát to bude potřeba, abych ty lidi ochránila. A nebo to aspoň zkusím.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_TITLE",,,,"",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_LEFT_0_00",,,,"Epilog",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_LEFT_0_10",,,,"Je to divný pocit, jen tak se zastavit a říct si: “Vůbec nic a nikdo se mne nesnaží zabít.”
Pořád tomu nějak nemůžu uvěřit. Pořád čekám, kdy se chodbami knihovny přiřítí vražedné ovce. Zatím to zkusila akorát myš, kterou bezpečně zastavilo Polimonovo Jak fungují rostliny.
<knight_hero> se stal pravideným návštěvníkem knihovny. Za poslední měsíc si půjčil všechno s vojenskou tématikou, co jsem dokázala v regálech najít - a když tohle téma vyčerpal, začal hltat další knihy bez ohledu na téma. Myslím, že poslední, co četl, byl návod k rozmnožování fretek, který náhodně vytáhl - a další návštěvu strávil místo čtení povídáním se mnou. Věděla jsem, že s ním něco není v pořádku.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_RIGHT_0_00",,,,"Ale nestěžuju si, je fajn mít si s kým povídat, když plním police knihami. Během té morové epidemie byla spousta knih použita k topení, knihovna byla úplně zdecimována - police zely prázdnotou.
<knight_hero> mi věnoval několik knih, které koupil od nomádských obchodníků - a včera jsem dostala balík s nápisem: “PRO <mcguffin_hero_up>, JEJÍŽ PRÁCE JE PĚKNĚ NUDNÁ VE SROVNÁNÍ S MOJÍ, COŽ JE ZABÍJENÍ”
Uvnitř bylo několik velmi vzácných textů ze západu, starých asi tři sta let, a pár primitivních malůvek, kde postavička s nápisem “JÁ” bojuje s různými příšerami. Všechno zůstane uchováno pro příští generace v renovovaném východním křídle knihovny, včetně tohoto deníku.
Často si říkám, jak se asi vede mým spolubojovníkům.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_LEFT_1_00",,,,"
Jsou to jen dva měsíce, ale vím, že pro takové, jako <berserker_hero> a <ranger_hero>, jsou to stovky nových dobrodružství.
O tom, co dělá <mage_hero>, moc nevím, ale občas se nomádští obchodníci zmiňují o šílené císařovně z ruin - z čehož usuzuji, že dobývání ztraceného území se jí daří.
Někdy se o ni bojím - teď, kdyz epidemie skončila a Navrátilci zmizeli, trosky Quaidského císařství jsou lákavým cílem pro všechny aspirující vojevůdce a bandity, nemluvě o severních královstvích. Ale na druhou stranu, jestli někdo dokáže válčit proti zbytku světa a s úsměvem na konci vyhrát, pak je to určitě <mage_hero>.
<healer_hero> se vrátil do kláštera. Občas mi píše a popisuje, jak se Jáma postupně mění. Obchodníci, cestovatelé i poutníci si tam pomalu nacházejí cestu, i když bude trvat, než se oblast zbaví svého stigmatu úplně.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_RIGHT_1_00",,,,"Možná bych v příštích měsících mohla přijmout jeho pozvání a navštívít ho. Město se pomalu staví na nohy a s tím přichází hektický shon života - něco, co si ráda odpustím.
Moje oči touží obhlížet vzdálené horizonty. Asi je ve mně přeci jen kus dobrodruha. Nepochybuji, že <knight_hero> a jeho stráže by mne doprovodily, takže by to vůbec nebyla nebezpečná cesta - a kdyby se mi zase podařilo ho přemluvit ke zpěvu, byla by i velmi zábavná.
Myslím, že <dragon_hero> definitivně opustila svět smrtelníků, ale jistá si nejsem. Minulý tyden se na střeše objevil balíček knih se zlatou vazbou - a vynést takový náklad do takové výšky, to by vyžadovalo velmi zkušeného lezce, takže se přikláním k tomu, že náš tajemný dárce byl obdařen schopností letu. To by znamenalo, že jedna naše bohyně si našla partnera, jenž jí pomáhá s výchovou potomstva.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_LEFT_2_00",,,,"Je to šťastná představa, tak se jí budu držet.
Pomalu si zvykám mluvit s lidmi mimo naši malou skupinku. Těch pár, kterým jsem se začala svěřovat, mi moc nevěří - a nebo to na ně nedělá dojem, protože už byli vystaveni značně přehnaným zkazkám navrativších se uprchlíků.
Dneska mne na ulici zastavily dvě děti a prosily mne, abych sežehla obličej někomu, kdo je šikanuje. Zajímavé, vždycky chtějí sežehnout obličej. Odehnala jsem ho jedním zlým pohledem, což možná udělalo větší dojem, než plameny. Už se mi stalo, že po mně někdo chtěl vyléčit vybočené palce na nohou, požehnat oslu, seslat kletbu na otravné sousedy a podobně.
Možná proto jsem tak ráda, když se v knihovně objeví <knight_hero>.",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_RIGHT_2_00",,,,"Nikdy nemluvíme o tom, co jsme zažili, ale je tu jakési mlčenlivé souznění či porozumění, které prostě s nikým, kdo s námi nebyl, nezažiju.
Často si říkám, uvidíme se někdy všichni pohromadě?
-<mcguffin_hero> Yalkie Livbar",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_RIGHT_2_10",,,,"
ČASTO SI ŘÍKÁM, JESTLI SE NAUČÍŠ SI TEN DENÍČEK LÍP SCHOVAT, HAHA, PROTOŽE JÁ JSEM PROSTĚ ÚŽASNEJ A JMENUJU SE <knight_hero_up> A VŮBEC NEJSEM ÚŽASNEJ A RÁD NOSÍM HEZKÝ KYTKY VE VLASECH A TANCUJU VE SVÝ FRAJERSKÝ RŮŽOVÝ SUKNI A ZPÍVÁM SI LALALALA A OPRAVDU, <knight_hero_up>, MUSÍM TI TO HLÁSKOVAT? TAK M",,,,
"$ENTRY_JOURNAL_EPILOGUE_RIGHT_2_20",,,,"Naběračku jsem si ponechala.",,,,
